Din episoadele anterioare...
Peste un secol, am trăit în secret, până acum.
Ştiu riscurile, dar trebuie s-o cunosc.
Elena seamănă perfect cu Katherine.
Anna, faţa ta...
- N-am nimic! - Nu părea a fi nimic.
- Matty mi-a spus că i-ai frânt inima. - Mamă!
Şi-a găsit cu cine să-şi înece amarul.
- Există o criptă sub biserică. - I-ai salvat pe toţi din criptă?
27 de vampiri, Damon! Nu poţi să-i eliberezi, pur şi simplu!
E Harper.
Mă bucur că ne-ai găsit. Annabelle, închide uşa, te rog.
Bună, Bethanne!
La ce vă uitaţi?
V-aţi uitat la acelaşi lucru?
Sunt peste 150 de canale. Asta e o telecomandă.
Aşa schimbi canalul.
Ţine-o aşa.
- Ţi-a ajuns, dragul meu? - Pentru moment.
Anna, îţi e foame? Vrei?
Nu, mulţumesc, dnă Gibbons.
Duceţi-vă să vă odihniţi.
E bine.
Nu-i aşa, dnă Gibbons?
Sigur că da.
Sunt bine.
Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 16
Mamă!
Ce e? Dormeam!
Voiam să fiu sigur că trăieşti.
Iartă-mă, dragul meu. Am stat mult aseară.
Mă doare capul.
Ţi-aş fi recunoscător dacă n-ai aduce petrecerea acasă.
Cred că şi vecinii ar fi recunoscători.
A fost doar un singur bărbat.
Nu mă mai judeca.
Am discutat cu Roberta, la bar.
Au un post de barman, dacă te interesează.
Credeam că încă e supărată pe mine.
Cred că e disperată.
O să verific.
- Da? - Nu mai părea aşa de surprins.
Nu ştiam cât ai de gând să mai stai pe aici.
- Am rămas în urmă cu chiria. - Am rămas în urmă cu toate.
O să verific.
- Cine e? - Caroline.
Uşurel!
Da, intră!
Bună, dnă Donovan!
O să întârziem.
- Haide! - Da...
- Bună! - Bună!
- Ce faci? - Bine.
Damon nu vorbeşte cu mine.
Se închide când vorbesc cu el.
- Crezi că o mai caută pe Katherine? - Nu ştiu.
A aşteptat 145 de ani, ca să afle că lui Katherine nu-i pasă.
Sigur suferă.
Şi tocmai lui i s-a întâmplat asta.
Ai motive să te superi pe el.
- Ce vrei să faci? - În legătură cu ce?
Isobel, mama mea naturală, care e rudă cu Katherine,
care şi-a bătut joc de fratele tău?
Nu. Nu m-am gândit la asta.
Scuze că ţi-am amintit.
Ar fi frumos să am măcar o zi în care să nu mă gândesc.
Fără mame sau fraţi vampiri...
Fără vampiri?
În afară de tine.
Vreau să revin la normal, la şcoală şi la teme...
Şi încă ceva. Distracţie!
Sună bine! Când începem?
Putem vedea un film, la mine.
Cu mama ta şi şase beri?
Nu ajuţi deloc. Încearcă să te porţi frumos.
Iartă-mă, îmi e greu să fiu drăguţă cu oameni care mă urăsc.
Nu sunt evoluată.
Film, diseară?
Facem ce vrei tu.
Am întârziat. O să plec.
Bine...
Tastatura este pentru mesaje.
Faci asta când nu vrei să vorbeşti cu cineva.
Anna, sunt Jeremy.
Nu mai ştiu nimic de tine.
- Bine. - Nu l-am stricat, jur.
Îi arătam lui Harper ce m-ai învăţat! Extraordinar aparat!
- Cine era? - Jeremy Gilbert.
- E prietenul tău? - Sigur că nu.
- Ce părere ai? - Eşti respectabilă.
Ăsta e şi scopul. Nu-mi lipseşte corsetul.
Susie Sunshine mi-a dat cheile de la maşină şi cardul.
- Ce e ăla? - Îţi explic mai târziu.
Unde vă duceţi?
Avem treabă în oraş. Venim cât putem de repede.
- Stai tu de pază aici. - Acum sunt bona?
Frederick, dacă vrei să meargă, trebuie să cooperăm.
- Aşa spui tu. - O să am eu grijă, dnă Pearl.
Mulţumesc, Harper.
Nu cine ştie ce. Mâncăm la Grill, vedem un film...
O întâlnire dublă?
Două perechi, într-o vineri seara...
Da. O întâlnire dublă.
- Crezi că e o idee bună? - De ce nu?
N-am mai ieşit împreună...
Nu vreau să ne simţim aiurea.
Dinamica cuplurilor s-a schimbat.
Au fost momente ciudate între tine şi Matt...
E important să trecem peste ele.
Nu ştiu...
E o idee foarte bună.
- Serios? - Da.
O seară plăcută, cu prietenii.
Sună frumos. Distractiv!
- S-a făcut! - Bine.
Ne vedem diseară.
- Bine! - Bine...
Bine...
Bună, Damon!
Nu ştii să baţi la uşă?
Nu era nevoie să fiu invitată.
Mă mir că nu mai locuieşte niciun om viu aici.
Sunteţi doar tu şi fratele tău?
Cum ţii departe vampirii nepoftiţi?
Îi omor.
Drăcie!
Ia loc, Damon.
Speram să stăm de vorbă.
Sigur!
Numai pentru iubitorii de vampiri
Cum devii vampir?
Brad Pitt m-a transformat pe mine.
Du-te în Vegas, la Wayne Newton.
Cum ucizi un vampir?
Cu sângele Paulei Abdul.
Ciudatule!
Răspundeţi serios.
Un ţăruş în inimă.
Tu crezi?
Tu nu?
Stăm într-o fermă de la marginea oraşului. E suficient.
- Toţi cei 25 de vampiri? - Nu toţi.
Bănuiesc că unii au plecat din oraş.
Iar alţii sunt în pădure. Sau, ca noi, se aclimatizează.
Cum au ieşit din mormânt?
Vrăjitoarea a greşit ceva la hocus-pocus.
Anna mi-a spus că fondatorii încă au un consiliu secret.
- Tu faci parte din el. - E ridicol!
Sunt în Mystic Falls de când a venit cometa. Ştiu tot!
Şi eu.
Dacă eşti în consiliu, vreau să aflu tot ce ştiu ei.
Începe cu lista membrilor şi cu rudele lor.
- Şi cei cărora le-ai dat verbină. - Va trebui să te opreşti.
Ce vrei să faci?
Mystic Falls e casa noastră, Damon.
Ei ne-au luat-o.
Pământurile, casele...
Trebuie să reconstruim.
Eşti nebună?
Era în 1864.
Trezeşte-te! Lumea s-a schimbat.
Dacă mă ajuţi, îţi dau ceea ce îţi doreşti.
- Nu vreau nimic. - Katherine.
N-ai de unde să ştii unde e.
Ai stat sub pământ timp de un secol şi jumătate.
Eu şi Katherine eram prietene înainte să venim în Mystic Falls.
Ştiu cum gândeşte, ce face... Ştiu s-o găsesc.
Nu mai vreau s-o văd pe Katherine.
Şi n-o să fiu eu servitorul tău!
Nu te-am rugat, Damon.
Katherine era doar un gest de bunăvoinţă.
Restul nu se negociază.
Am cu 400 de ani mai mult decât tine, băiete!
Sunt în stare să te fac bucăţi. Ştii bine asta!
Păstrăm legătura.
Mi-ai luat flori!
Dacă tot e o întâlnire, să fie cum trebuie.
Aş fi condus, dar tu ai maşina...
Pentru cineva care trăia
când s-a inventat maşina, credeam că ai şi tu una.
Am maşină. Dar n-o conduc.
Nu e prea târziu să ne răzgândim.
De ce să facem asta?
Nu ştiu. Pare ciudat.
Nu cred că suntem făcuţi să fim normali.
Tocmai de-aia o facem.
Ieşim, ne distrăm...
Şi ne amintim că nu trebuie să fim atât de serioşi.
Când am hotărât să rămân aici şi să te cunosc,
am vrut să fac exact aşa ceva.
Să-i aduc flori prietenei mele, să o scot în oraş...
Să fiu normal.
Ai mai fost la întâlniri duble?
Sigur!
În '72. Cu Hef şi gemenele.
- Ce? - Da.
Eu eram cu Miss Iunie.
Vorbeşti serios?
Dră Sommers...
Da. Bună, Pearl!
Ea e fiica mea, Annabelle.
Prietena lui Jeremy.
- Mă bucur să vă văd, dră Sommers. - Jenna.
Casa asta a fost în familia cumnatului meu de multe generaţii.
E una dintre primele case din Mystic Falls.
Pe vremuri, aici era o farmacie...
- O spiţerie? - Da.
Nu mai spune!
Scuze pentru mizerie. N-a intrat nimeni aici de câteva luni.
O să-mi folosesc imaginaţia.
Annabelle!
Vin, mamă!
Ce e cu ochelarii?
Am ochii sensibili.
- Eşti nou. - Dimpotrivă. Sunt de mult aici.
Bourbon. Simplu.
N-am fost plecată atâta timp.
Aş fi reţinut o figură ca a ta.
Da? Unde ai fost?
Pe ici, pe colo...
Şi eu.
Îmi plac bărbaţii care beau de supărare. E sexy.
Îmi ling rănile. Tu?
Trebuia să dau un interviu pentru postul de barman,
dar managerul mi-a tras clapa.
Nu e frumos.
Ultima oară, m-am culcat cu prietenul ei.
- Nici asta nu e frumos. - Se întâmplă.
Da...
Kelly?
- Kelly Donovan... - Jen!
Am auzit că te-ai întors.
Era bona mea.
- Şi apoi petreceam împreună. - E nebună!
- Nu mai nebună decât tine. - M-am potolit.
- Stai jos! Bea ceva. - N-ar trebui.
Sunt responsabilă acum. N-ai auzit?
- Ia o pauză. Îţi face bine. - Foarte bine!
- N-o să se termine cu bine. - Abia aştept.
Urăsc casa asta!
E mai bine decât în mormânt.
N-am stat închis 145 de ani, ca acum să stau aici.
Nu te mai plânge atât.
- O să mă opreşti? - Gata, Frederick!
- Ai auzit ce-a spus Pearl. - Nu-mi pasă ce-a spus Pearl.
Să te văd, băiete!
Mai încearcă o dată!
Lasă-l!
- Regula e să nu ne batem între noi! - Gata cu regulile! Vreau să plec!
- De ce nu mergem în oraş? - O să mergem.
Pentru moment, stăm cuminţi.
- Nu ştie nimeni cine sunt. - Ştiu fraţii Salvatore.
Abia aştept să dau de ei.
Din cauza lor am fost prinşi.
Matt, îţi place să lucrezi aici?
Nu mă plâng. Câştig binişor...
Barmanii nu prea rămân aici, dar...
Am propus-o pe mama.
Cum e cu Kelly?
Kelly e la fel.
Încearcă...
Kelly şi mama erau prietene, când erau mici.
Aşa l-am cunoscut pe Matt. Dormeam în acelaşi pătuţ.
Glumeşti!
Ne cunoaştem de o viaţă.
Nu se poate!
- Doamne! - Jen s-a făcut mare.
- Să mai bem unul! - Câte am băut?
Unde vă duceţi?
Eu şi Bethanne ieşim puţin.
Mergem în oraş.
Nu avem voie să plecăm. Dna Pearl a spus să stăm aici.
Mă opreşti tu?
Mă gândeam eu.
- Anna... - Eşti surprins?
Credeam că tu şi mama ta plecaţi din oraş.
S-au schimbat planurile.
Iartă-mă. Credeam că o să te bucuri.
Nu! Adică da.
Sigur că mă bucur.
Bine. Dă-te la o parte.
Nu mai fi supărat! Nu poate fi atât de rău.
Habar nu ai.
Motivul pentru care existam m-a abandonat.
După ziua de azi, craca pe care stau
e pe cale să se rupă.
Hai să ne îmbătăm!
Bine!
Măcar ei se distrează.
Sunt beţi.
Mai ştiţi când ne-au găsit părinţii Elenei aici?
- Doamne, da! - Eram beţi.
Era prima oară când mă îmbătam. E vina lui Matt.
Părinţii ei stăteau chiar lângă noi.
Matt m-a pus să mă prefac că mă înec, ca să ieşim.
Dar tatăl ei era doctor. A sărit să o salveze.
Am fugit, am alunecat şi am căzut.
În faţa tuturor. Mai ţii minte?
Trei copci, o mahmureală de zile mari
şi n-am avut voie să-l văd o săptămână.
Mă duc la baie.
Elena?
Ascunde-te! Nu suntem aici.
De ce? Unde ne-am dus?
Copiii sunt în spate.
Nu suntem modele prea bune.
Drăcie!
Cum de v-aţi hotărât să rămâneţi în oraş?
Vrea să deschidă o afacere.
O să deschidă un magazin. A fost mereu visul ei.
Rămânem aici. Iar eu mă întorc la liceu.
- O să ne vedem mai des. - Da.
Gata cu şcoala acasă! Vreau să fiu şi eu normală.
Dar va trebui să-i cer voie mamei.
Păcat că nu eşti acum în liceu! Mai am de scris un eseu.
Mă gândeam să mai scriu unul despre vampirii din Mystic Falls.
Serios?
- N-ai epuizat subiectul? - Nu.
Nu. Vreau să merg mai departe.
Vreau să înţeleg de ce erau oamenii etichetaţi ca vampiri.
Poate că vampirii chiar există.
Numai că sunt altceva decât credeam.
Cum adică?
Poate că sunt normali. Doar că sunt retraşi.
Neînţeleşi...
Glumeşti, nu?
Nu crezi că e posibil?
Mi-ai dat atâtea informaţii...
Jeremy, am inventat totul!
Eşti drăguţ şi neîndemânatic... Am vrut să fac o impresie bună.
- E ceva la care nu te pricepi? - Întâlnirile duble.
E totul nou pentru mine.
De obicei, stau singur.
Nu prea stau cu oamenii.
- Pentru că tu eşti tipul acela. - Care?
Tipul care le are pe toate.
Iar cei care nu le au fug.
- Aşa par eu? - Da.
- Ce dobitoc! - Da.
Da...
Deci...
- Ce faci? - Ce?
Ideea întâlnirii era să-i arăţi cât ţii la Stefan.
Nu să ţopăiţi împreună printre amintiri.
- Încercam să fac conversaţie. - Nu mai încerca.
Caroline...
Katherine...
Îmi pare rău, mă confunzi.
Elena, haide!
Am greşit...
- Cum merge? - Matt trişează.
Nu e nevoie. Sunt prea bun.
Stefan Salvatore.
- E totul bine? - Da.
Bărbatul acela mi-a spus Katherine.
Nu l-ai mai văzut?
Nu îmi părea deloc cunoscut.
Hai acasă! Îi trimitem pe Matt şi pe Caroline acasă?
Ideea serii ăsteia era să nu facem asta.
Hai să trecem peste o seară!
O seară normală.
Eşti sigură?
Nu.
Dar nu ştiu ce să fac.
Dacă mai e un vampir în oraş, o să fie şi mâine aici.
O rezolvăm mâine.
Bine...
Ei sunt.
Vino încoace!
Da...
E mai bine decât să îl văd pe Damon cu mama ta.
- Fără supărare! - Nu-mi aminti.
Mereu am vrut să văd casa asta.
Da, cred că e puţin exagerat.
Casa mea ar încăpea aici. De două ori.
Am senzaţia că am mai fost aici.
E ciudat.
Vreţi să vedeţi un film?
Ce tare!
E un hobby al meu.
Am avut toată seria Mustang, când aveam nouă ani.
- Îţi plac maşinile? - Puţin spus!
Hai cu mine!
Faza cu cireşile e că...
Doamne!
E extraordinar! Eşti rapidă.
E momentul să plec.
Renunţi?
Da...
Salutare!
Pregăteşte-te, prietene!
Stai! De unde o ai?
A rămas în familie.
De ce nu...
Adică...
De ce nu mergi cu ea?
Nu merge.
Sau nu ştiu eu s-o repar.
De ce ai o maşină care nu merge?
Se vede că eşti fată!
Vino să te uiţi!
Elena, mai ştii Camaroul tatălui tău?
Sigur.
Am făcut şi refăcut motorul ăla de 20 de ori.
Nu-mi plac maşinile sport.
E greu să te săruţi în ele.
N-a fost aşa de rău.
- Îmi pare rău. - Nu.
Nicio problemă.
Tu şi Elena... Aţi fost împreună.
Nu e bine să ignorăm totul.
E fericită lângă tine.
Nu eram sigură, dar e fericită. Mă bucur.
Să aruncăm o privire.
Drăcie!
- Vrei să te ajut? - Drăcie!
Pantof idiot!
Ridică celălalt picior.
Gata...
Mulţumesc.
Cred...
Erai cu Damon Salvatore?
Chiar el. Îl cunoşti?
De multă vreme.
Tot în Miller Lane stă?
Stă în fosta lor pensiune.
Lângă podul Wickery.
E înăuntru, dacă vrei să-l saluţi.
Aş prefera să discut cu tine.
Frumos!
Frumos... Pantoful şi flirtul.
Sunt puţin beată.
Un băiat drăguţ şi alcoolul înseamnă lucruri urâte.
Cred că ţi-ar plăcea.
Îmi pare rău. A fost aiurea rău replica asta.
Îmi pare rău.
Ai un parfum frumos... Ce e?
Nu ştiu.
L-am primit.
Ăla e un taxi, aşa că...
Verbină.
E greu să găseşti ceva de mâncare în oraşul ăsta.
- Caroline... - Nu vreau să vorbim.
Eşti ridicolă!
Şi nesigură şi proastă. Dar asta nu schimbă faptul
că Matt te iubeşte, iar eu sunt rezerva.
- Nu eşti rezerva. - Ba da.
O înlocuiesc pe Elena pentru Matt.
Pe Bonnie, pentru tine.
Acum eşti supărată pe Bonnie?
Nu înţelegi.
De ce ai înţelege?
Toată lumea te alege pe tine.
Simplu!
Ştii ceva?
Plimbaţi-vă cu ea.
- Serios? - Da.
Caroline...
Eşti bine?
Dacă nu sunt vampiri, sunt prietenele...
Vită, curcan... Ce vrei?
De toate! Le punem grămadă.
Îmi place stilul tău. Ia pâinea.
Bine...
- Ce faci? - M-am tăiat.
Dă-mi prosopul.
Nu pot.
Ai o problemă cu sângele, Anna?
Ce e?
E doar sânge, Anna.
- Ce faci? - Ştiam eu!
Hai!
Jeremy!
Jenna! Ce e?
- Ce faci? - Regret.
Să încui.
Am trecut de aleea lor?
Cred că e acolo.
Ce maşină extraordinară!
Am trecut?
Chestia cu dubla întâlnire
era un test, ca să vezi cum mă comport cu Elena.
Nu ştiu.
Toată seara, aţi discutat despre cum era când eraţi împreună.
Caroline, toate astea au fost înainte.
N-o să dispară.
- Ştiu... - Nu!
Nu ştii!
Toate astea te fac să pari nebună.
E vina mea.
Cred că am spus destul de clar
că Elena mai înseamnă ceva pentru mine.
Dar toate discuţiile alea...
Eram doi prieteni, cu multe amintiri.
Azi n-am ieşit cu Elena.
Am venit, pentru că voiam să stau cu tine.
Nu ştiu ce înseamnă asta.
Dar ştiu că eşti singura persoană
cu care vreau să fiu în maşina asta.
Nu ştiu dacă e logic ce spun.
Nu prea ştiu să mă exprim...
Nu...
E foarte bine.
- Maşini sport. - Da...
Dacă tot m-ai adus aici,
ce-o să faci cu mine?
O să fac...
O să fac asta.
- Mamă? - Damon?
Doamne, Matt!
Doamne!
- Trebuie să... - Pleacă!
O duc eu acasă.
Mulţumesc.
- Unde ai fost? - Am luat nişte aer.
Trei ore?
Spune-mi unde ai fost!
Afară!
Annabelle, nu face asta!
Nu mă pot certa şi cu tine.
Ce?
Îmi pare rău.
- Scuze că fug. - Lasă-mă să te duc acasă.
Oamenii normali nu au bone, însoţitori sau bodyguarzi.
- Suntem normali azi. - Ştiu. Îmi fac griji pentru tine.
Stefan, nu pot trăi fiecare clipă
temându-mă că o să mă atace cineva.
Nu pot trăi aşa.
Bine...
Sună-mă când ajungi.
Bine...
- Pa, Stefan! - Pa!
Nu te uita aşa la mine!
- Eşti nebun? - Lasă discursurile...
Drăcie!
Mi-i amintesc.
Din 1864.
Erau în mormânt.
Da...
În legătură cu asta...
Matt!
- Matt! - Nu vreau să aud, mamă!
Matty, te rog!
Ştii ce făceam azi, mamă?
Mă simţeam bine.
Încercam să uit de toate tâmpeniile cu care mă confrunt.
Am vrut să stau cu prietenii mei.
Şi ai apărut tu.
Te-ai îmbătat în barul în care muncesc
ca să plătesc ce nu plăteşti tu.
Şi acum te comporţi ca o puştoaică!
Te cuplezi cu un băiat care are jumătate din vârsta ta.
Eu sunt copilul, mamă!
Tu trebuia să fii responsabilă.
Ştiu, Matt.
Cum a fost azi?
Ca de obicei. La tine?
Da...
- Unde e Bethanne? - Nu se mai întoarce.
Ce s-a întâmplat? Unde e?
Aveai dreptate.
Nu trebuia să fi plecat.
Nu.
Îţi e foame?
Data viitoare, ascultă-mă!
Am ajuns acasă, m-am spălat pe dinţi...
Sunt în siguranţă.
Mă bucur!
E totul bine? Pari serios.
Nu.
Nu azi. Mai ai câteva minute de normalitate.
Îţi spun mâine.
M-am simţit foarte bine azi.
- Minţi! - Vorbesc serios.
Într-un fel, a fost exact cum trebuia să fie.
Şi eu m-am simţit bine.
Mă ajuţi?
Ce naiba?
Te-aş fi putut ucide.
Dar nu m-ai ucis.
Aşa ar fi trebuit.
Dar n-ai făcut asta.
De unde ştii?
Am cunoscut o fată...
Vicki.
A fost atacată de un animal. A început să se poarte ciudat.
Aiurea... Părea că e drogată,
dar apoi mi-ai arătat articolele alea.
Ţi-am văzut faţa...
Cum s-a schimbat.
În seara aia, la cimitir, când te-am sărutat.
Ştii că nu poţi spune nimănui, da?
Cine m-ar crede?
Ai fi uimit.
De ce?
De ce nu m-ai ucis?
Nu ştiu.
Poate că îmi plac cei ca tine.
Cum?
Pierduţi...
De ce mi-ai spus?
De ce ai riscat?
Dacă e adevărat...
Poate că e adevărat şi cu Vicki.
Şi pentru că...
Vreau să mă transformi.
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 16
Subtitrare: Retail